Jeg kan kun se... Stå stille.
CLYDE UMNEY PRIVATDETEKTIV
Du er... Åh!
Bang, bang, hr. Umney. Du må hellere flygte.
Jeg har en stor pistol, og den er ladt.
Skyd ikke. Jeg vil gøre hvad som helst.
Bare vent, hr. Umney.
Svær at fange. Det kan jeg lide.
-Du er bare en gigolo af høj rang. -Af lav rang, skat.
-Du er sjov. -Synes du?
Fru Sternwood. Vil du have en drink?
Clyde, din snyder.
Hr. Sternwood var snyderen, ikke?
Jeg fik dig ud på ærlig vis.
Åh, Clyde, jeg troede, vi havde noget sammen.
Vi forsøgte.
Ja. Ikke mere dagdrømmeri.
Du elsker mig ikke. Det har du gjort klart.
Så jeg vil tage mit eget liv.
-Hvad er det? -Afløbsrens.
Afløbsrens? Det tror jeg nu ikke.
Ved du hvad, fru Sternwood.
Jeg har vist aldrig set dig, som jeg gør nu.
-Hvad ser du? -Du er vidunderlig og sød.
Fru Sternwood, du er det sidste evige mysterium...
brændende, smuk...
skabt til kærlighed.
Ikke den slags kvinde, der ville rense sine egne afløb.
Åh gud!
-Sukkerkrystaller. Det tænkte jeg nok. -Åh gud!
Clyde Umney, privatdetektiv.
Jeg er et fjols, og du er utrolig sød.
Problemer på Blondie´s. Jeg må af sted.
Men hr. Umney... Vent, vent.
Giv hende noget kaffe til sukkeret, gider du, skat?
-Problemer, hr. Umney? -Det er ikke min stil.
Hvad er det der, Vernon?
Det er da Jesus, der går på vandet i Galilæa...
og min kone, der er klædt ud som rodeopige.
Flotte rammer.
Vernon, du har opfundet noget her.
Vi står i verdens første op-og-ned billedgalleri.
Det er moderne kunst. Effektivt til lave priser...
Pas på ! Han har en pistol.
-Du godeste. -Han har en pistol!
Du er en sej, gammel satan, hvad?
-Ingen problemer, hr. Umney. -Han er derinde.
-Gør plads. -Skynd jer!
Han er jeres, drenge.
Okay, rør dig ikke.
Seneste udgave, kun tre cent.
Hitler invaderer! Tyskland indtager Østrig.
Uvejr over Los Angeles. Kun tre cent.
Få den seneste udgave. Kun tre cent!
Hitler invaderer!
Uvejr over Los Angeles. Kun tre cent.
Tak for den ticent, hr. Umney.
Du er den eneste, der ikke prøver at snyde.
Hvorfor skulle nogen snyde dig, Peoria?
Du er sådan en flink, ung mand.
-Hvordan går det? -Dårligt nyt, hr. Umney.
-Jeg har været hos lægen. -Nå? Hvad sagde han?
Han siger, jeg aldrig kommer til at se igen.
Det er hårdt, men fat mod.
-Få dig nogle gode karakterer, Peoria. -Javel.
Udsigt til uvejr! Seneste nyt!
Tyskland indtager Østrig!
Far!
Jeg synes, du bør vide det, Clyde.
Dunninger har været hård ved din pige.
-Så er det nok. -Hvor skal du hen?
Slip mig!
Jeg bad hende holde sig fra den junkie.
Jeg bliver nødt til at melde dig.
Hvad er dit problem, Ardis? Har du ingen hjerne?
Jeg så, hvad du gjorde. Jeg kunne ikke gøre for det.
Jeg stod og ventede på bussen...
da du skød tre uskyldige mennesker.
Hold nu op. De var narko-stikkere.
-Jeg kan ikke glemme det. -Jo du kan, hvis du er klog.
Hvis du melder dig selv, får du en mild dom.
Ja, de vil riste mig pænt og langsomt.
Da min søster var ved at drukne i synd...
ventede jeg og tænkte, at Gud ville beskytte hende...
at hun ville komme til fornuft, og alt ville ordne sig.
Ved du hvad, hr. Dunninger? Gud er til frokost.
Går du til politiet, må de skrabe din søsters ansigt af fortovet...
og skovle det ned i en af Blondie´s hjemmelavede tærter.
Slip hende, Dunninger.
Ser man det. Den talentfulde hr. Umney.
Clyde, pas på !
Bliv her.
Bag baren!
Åh gud!
Clyde?
-Er du okay, skat? -Det er jeg nu.
-Kom med mig hjem. -Nej, min mor venter.
Tag til Mexico med mig, bare dig og mig og vejen.
Det er ikke så simpelt, Clyde. Det er det aldrig.
Det er anderledes for os. Vi er ens.
Vi hører sammen, og en dag vil jeg vise dig det.
-Stan. -Ja, Clyde?
Gør mig en tjeneste.
-Sørg for, at frøken McGill kommer hjem. -Det kan du tro.
Pas på dig selv.
Udenfor.
Hold mund, Buster. Få dig et job.
Jeg kan ikke høre dig. Skru ned for musikken.
Herligt.
Kom så. En gang til.
Vent, kom her. Kom tilbage.
Sådan.
George.
-Det er mit job. -Vent. Så.
Nu.
Okay, en gang til.
Hvor blev regnen af?
Det er en perfekt dag.
Den burde stemples som mindeværdig.
Et stempel lige midt på denne dag...
en registreret Los Angeles morgen, en Louis B. Mayer-produktion.
Hvad siger I, George og Gloria? Er alt okay?
Har I lidt tømmermænd i dag?
Se, Buster, en kat.
Hvad er der galt?
Hvorfor gør du ikke, når du skal, din dumme køter?
Det kan du tro.
BRUGTE BILER - TÆNDRØR
Nej, tak.
Glem regnen. Det bliver en solrig dag.
Få sidste nyt, kun tre cent. Glem regnvejret!
Du ligner en, der har fået billetter...
til første World Series-kamp.
-Hvad er der? -Min mor har vundet i lotto i Tijuana.
25.000! Vi er rige, kammerat!
Tror du ikke på mig?
Du er da gammel nok til at vide...
at folk ofte blander virkeligheden...
sammen med ønsketænkning.
Mener du dagdrømme?
Det er ingen drøm, hr. Umney. Det er rigtigt nok.
Min mor spredte pengene ud over sin seng...
og rullede sig i duften af søde kontanter.
Får du nogensinde en sær fornemmelse, som om dit tøj ikke passer?
Forstår du det ikke?
Jeg skal ikke mere sælge aviser på det her elendige hjørne.
Gå nu over på Blondie´s...
tag en kop kaffe og tænk over det.
Der er lukket.
Blondie´s? Umuligt. Jeg var der i går aftes.
Du har ikke hørt det bedste.
Min onkel Fred kender en læge, som kan operere mig...
så jeg kan komme til at se igen.
Nej, nej. Det er helt forkert.
Du skal være her på hjørnet. Du skal være blind.
Jeg troede, du ville blive glad på mine vegne.
Det er jeg.
-Jeg vil gerne. -Men du er det ikke!
-Hvad er der i vejen med dig? -Blondie´s er væk!
Peoria, jeg tror, vi gik forkert af hinanden.
Til helvede med dig, hr. Umney, din grimme skid.
-Hov! -Hallo!
LUKKET
Umuligt.
Ikke Blondie´s.
-Vernon. -Hr. Umney.
Hvor er Jesus, der går på vandet i Galilæa?
Hvor er rodeopigen?
-Hvad er det her? -Husk, at festen er på fredag.
Vent lige lidt. Hvilken fest? Hvad foregår der?
-Pension. -Det siger du ikke.
Hr. Landry kommer.
Hr. Sam Landry, ejeren af bygningen.
Hvis du ikke gider komme, så fint.
Du har også været sær i de sidste seks måneder.
-Hvad går der af dig? -Det ved du godt. Det er cancer.
Dødelig cancer? Siden i går?
Jeg flytter til Arizona.
Jeg skal bo hos min søster i min sidste tid.
Jeg regner ikke med at udnytte gæstfriheden for meget.
Jamen, du skal være lige her i din stol...
med Jesus og din kone over dit hoved, ikke det her.
Hvor længe, hr. Umney?
Da du åbenbart ved alt, kan du nok fortælle mig det.
Hvor længe skal jeg føre denne forbandede elevator?
For evigt.
For evigt, Vernon.
-Du kan ikke trække dig tilbage. -Ikke det?
Jeg har vist ikke noget valg.
Det er ikke rigtigt.
Det ved du, Vernon.
Hvad er ikke rigtigt, hr. Umney?
Farvel, hr. Umney.
Hent filen på Mavis Weld-sagen, gider du, skat?
"Kære Clyde, nu er det slut med befamlinger og hån fra din side.
"Livet er for kort til gramsen...
"fra en udbrændt skilsmissedetektiv med dårlig ånde.
"Du havde nogle gode sider, Clyde...
"men de bliver overskygget af de dårlige.
"Gør dig selv en tjeneste og bliv voksen.
"Kærlig hilsen, Arlene Cain.
"P.S. Jeg tager tilbage til min mor i Idaho.
"Lad være med at kontakte mig. "
Hun kunne lide det.
Hun sagde, hun kunne lide det.
En dårlig dag, Clyde?
Der er lukket på grund af ombygning.
Gå din vej. Jeg tager en sygedag.
Det kan jeg tillade mig, for jeg er chefen.
Se på mig, Clyde.
Samuel D. Landry, til din tjeneste.
Sam Landry?
Du er...
Du er ejeren af bygningen.
Det hele er min skyld.
Jeg beklager, Clyde. Det gør jeg virkelig.
Mødet med dig var ikke, hvad jeg havde forventet.
For det første...
synes jeg mere om dig, end jeg troede, jeg ville.
Men det gælder forretninger, og jeg kan ikke vende om.
Du ligner ikke en forretningsmand.
Kalder du det en dokumentmappe?
Det er en computer, en skrivemaskine med hjerne.
Okay. Nu forstår jeg det.
Du har en hjerne i dokumentmappen...
og du har sko på, der ligner Boris Karloffs Frankenstein-kostume.
Er du en eller anden fyr fra en skrækfilm?
Nej. Clyde, jeg er en litterær fyr.
Hvad står der på dine sko?
-Reebok. -Reebok?
Det lyder som en kinesisk take-away menu.
Det kan du godt lide, hvad?
Jeg kender dine ideer, Clyde.
-Jeg er jo dig. -Ja.
Jeg så godt ligheden. Jeg kender ikke eau de colognen.
Den hedder Aramis.
Den bliver først opfundet om 40 år cirka...
-ligesom mine gummisko. -For djævlen da?
Det har måske noget med djævlen at gøre.
-Hvor kommer du fra? -Jeg kommer fra fremtiden, Clyde...
ligesom en historie fra de kulørte hæfter.
Du kommer vist fra en tosseanstalt.
Men ikke som en science-fiction historie, ikke sådan.
Hvad hed din far, Clyde?
Hvad har det med sagen at gøre?
Det ved du ikke, vel? Hvad med din mor?
Her er nogle nemmere spørgsmål.
Hvor gik du i skole?
Hvad hed den første pige, du var i seng med?
-Stop med de julelege. -Hvor voksede du op?
-Carmel? Dusty Bottom, New Mexico? -Stop med det sludder!
-Ved du det? Gør du? -Ja, det var...
"San Diego! " Født og opvokset!
San Diego. Det føles rigtigt.
Det er, fordi jeg skrev det.
Hvad er en Sony?
En slags tilbehør til en Reebok-middag?
Det er et japansk elektronikfirma.
Nu laver du vist fis med mig.
Japanerne kan ikke engang lave legetøj.
Ikke nu.
Sig mig, Clyde, hvornår er nu?
-Ved du, hvilket år det er? -1938.
Vent lidt. 1939.
Bare rolig. Du ved det ikke, fordi jeg ikke ved det.
Jeg har altid brugt en uklar tidslinje i mine noveller.
Jeg søger mere efter en følelse og kalder det Chandler-Amerikansk tid.
-Det fungerer for læserne. -Okay, sig mig, hvad der foregår.
Du begynder at forstå det, ikke?
Jeg kender ikke navnene på min mor og far...
eller den første pige, jeg var i seng med, fordi du ikke gør.
-Er det sådan det er? -Du nærmer dig.
Du ejer ikke kun bygningen.
Du ejer alt.
Tampen brænder.
Kan du se billedet på væggen til venstre for døren?
Lad være.
"På væggen ved døren hænger en agtet leder...
"men altid lidt på skrå.
"På den måde holder jeg ham i perspektiv."
Du er forfatter. Du skabte mig.
Hvornår? Eller er det det rigtige at spørge om?
Du optrådte første gang i en fortælling, der hed Requiem for a Lady...
i 1977.
Du er blevet meget mere kompleks og interessant siden da.
Du var ret ensidet i starten.
Ja, hvor surt for mig.
Den seneste hedder How like a Fallen Angel.
Jeg begyndte på den i 1995. Det tog mig to år at færdiggøre den.
Mit liv har været interessant, Clyde.
Forfattere arbejder ikke godt i interessante tider.
Nå? Du har virkelig lavet lort i den denne gang.
Peorias mor vinder i lotto i Mexico? Sludder og vrøvl.
De betaler i pesos syd for grænsen.
Det ved jeg godt. Peoria løj.
Det skulle du også vide.
-Hvorfor? -Så du var forberedt på min ankomst.
Det er sagens kerne.
Naboens hund, der ikke gør. Blondie´s er lukket.
Det var fingerpeg, min ven.
-Fingerpeg, hvad? -Så du var forberedt.
Jeg ville ikke skræmme dig mere end nødvendigt.
Ikke det?
Du skræmmer mig rigeligt.
Hvis du skabte mig...
og du kan lave George Washington om til Franklin Delano Roosevelt...
så kan du gøre alt.
Buster. Kom her.
George? Gloria?
Det er mig, Clyde, jeres nabo.
Tag den, George og Gloria.
Ikke flere fester.
Ikke flere rejser til Palm Desert.
Ikke mere Basie og Ellington...
der brager ud gennem det åbne vindue om foråret.
Ikke mere gøen...
der skærer gennem hovedet som glassplinter.
Det var dig, der gjorde det.
Du fik George til at dræbe sin kone, din lort.
Du er klog, Clyde, men læserne elsker grimme mord...
fordi de inderst inde gerne vil være mordere.
Skyd den irriterende nabo.
Kvæl den klynkende kæreste.
Komediespil hjælper.
Det hjalp ikke familien Demmick. De var gode mennesker.
Du tror, du er Gud, men du er ingenting.
Jeg har slået smartere fyre end dig i dine egne bøger.
"Hans afsløringer slog mig...
"som en svækkende medicin.
"Al styrke forsvandt fra mine muskler.
"Mine ben føltes som...
"spaghettier, kogt al dente.
"Jeg kunne kun læne mig tilbage og se på ham."
Ikke godt, men hurtige kompositioner...
har aldrig været min stærke side.
Din skiderik.
Ja. Det er jeg vel.
Din klient, Mavis Weld.
Hun var en figur i en novelle, der hed The Little Sister af Raymond Chandler.
-Lyder den bekendt? -Nej.
Nej, selvfølgelig ikke.
l din verden har Chandler aldrig eksisteret.
Men han er manden for alle romanforfattere siden da.
Clyde Umney var navnet på advokaten i Playback.
Jeg skrev den som en hyldest, en tribut.
Tribut? Det lyder som et fint ord for at stjæle, hvis du spørger mig.
Hvorfor er du kommet? Hvorfor haster det?
Jeg kom efter dig, Clyde.
-Mig? -Beklager.
Du må desværre tænke på dit liv på en ny måde nu, Clyde.
Som et...
Som et par sko.
Du træder ud, og jeg træder ind.
Hvor fascinerende.
Hvad sker der med Clyde Umney?
Nu skal jeg vise dig noget. Det er min dagbog.
Glem det.
Dette har jeg ikke fundet på.
Det er mit liv, den interessante del.
Hvorfor er du kommet efter mig?
Se der.
Det handler om en kirkegård.
TIL MINDE OM DANIEL LANDRY 1994-1999
Linda og jeg tog hen til vores søns gravsted hver uge.
Det er jeg ked af, Landry.
VORES ELSKEDE SØN
Jeg kan ikke komme her længere.
Hvorfor? Er du bagud med bogen?
-Hvordan kan du sige det? -Fordi bogen er dit et og alt.
Ja, jeg skriver for ikke at miste forstanden.
Men at komme her er yderst smertefuldt.
Jeg vil ikke forlade Danny.
Ingen forlader ham.
Der er koldt under jorden, og han er helt alene.
Hvor længe kan vi bebrejde os selv?
Giv mig lige et minut, skat.
Mor, far, se mig!
Sådan. De vinder.
Lad være med det.
Han er lige under nettet.
Du skylder mig.
Danny! Danny!
Danny er på bunden af poolen!
-Hjælp! -Sam. Sam ! Sam !
Danny er på bunden af poolen! Hjælp!
Danny!
Nej, Danny! Få ham op!
Hjælp Danny.
Få ham op.
Hvor er du?
Side 187.
Nej, ikke hvilken side, du er på.
Hvor er du? Hvordan har du det?
-For du er ikke her hos mig. -Jeg arbejder.
Du flygter ind i dit eget univers.
Åh gud.
Ved du hvad? Det er godt for dig, Sam.
Lev du bare i din fantasiverden...
for så behøver du ikke se i øjnene, at vi har mistet vores søn.
Det ved jeg godt.
Du godeste.
Ved du hvad? Måske er jeg lige så skør som dig, men...
Nogle gange ville jeg ønske, at Clyde Umney var her.
Han er i hvert fald yngre.
Han er din bedre halvdel. Han ville være mere følsom.
Husker du, da han reddede Ardis McGill fra at blive skør...
da hun mistede sin søster til et liv som prostitueret.
Og hvordan han trøstede fru Norris i How Like a Fallen Angel?
Han gav hende håb.
Han bragte hende tilbage til livet. Han kneppede hendes hjerne ud.
Du sidder bare og stirrer på skærmen.
Linda vidste det ikke, men hun gav mig ideen til at komme her.
Hun har givet mig mange ideer.
Du stjæler ikke kun fra Ray Chandler...
men også fra din kone.
Man kan synke lavt, men det er bunden.
Hører du efter?
Forfattere er de mest skamløse, egoistiske skiderikker i verden.
Vi lyver, vi forleder. Vi stjæler din sjæl. Så det kan se godt ud på skrift.
Du får ingen sympati fra mig.
Jeg er en succesrig forfatter...
og jeg mangler ord, når jeg skal trøste min egen kone.
Du er mit andet jeg. Du kan gøre det, jeg ikke kan.
-Opsøg Linda. Hjælp hende. -Du er skør.
Som du reddede fru Sternwood, da hun ville drikke afløbsrens.
Havde det været mig, var jeg gået i panik...
men du klarede det flot.
Jeg bliver her i mine egne sko, tak.
Som du siger i din verden: "Jeg er manden."
Hvad fanden betyder det? Vi er alle mænd.
Smut med dig. Jeg skal arbejde.
Bliv ikke næsvis. Jeg har skabt dig.
"Ups! Blev far vred?"
Talte du sådan til din lille søn?
Fanden tage dig.
Hvad vil du gøre? Forvandle mig til en gøende hund?
"Dunningers drenge vidste, de ikke kunne røre mig...
"uden at komme i vanskeligheder...
"så de lod det gå ud over min pige.
"Egentlig ikke hende...
"men hendes søster."
-Lad være, Landry. -"Og da Ardis fandt den stakkels pige...
"lignede hun en, der var blevet overfaldet...
"af en flok arrige aber med samuraisværd."
Stop, dit perverse svin.
"Og de gjorde hendes ansigt til abekød."
De dræbte hende, Clyde, min stakkels lillesøster.
-Det ved jeg. -Hvorfor skulle hun lide sådan?
-Ardis, forsvind herfra. -Det ville aldrig blive godt.
Verden er en hjerteløs labyrint af grådighed og had...
-og der er ingen udvej. -Du tager fejl.
Verden er lys, fordi du er her.
-Hvorfor sejrer de onde altid? -"Hun var allerede på afgrundens rand...
"og jeg kunne intet gøre for at stoppe hende."
De vinder ikke altid. Ved du hvorfor? For der findes kærlighed.
"Hun havde taget sagen i egen hånd."
Jeg hører dig, min skat.
Ardis, hør her!
Nej!
Jeg ønsker dig al verdens kærlighed.
Det havde du ikke behøvet at gøre.
-Det er et nyt kapitel, kammerat. -Du tror, du er smart...
og Gud den almægtige, men du er kun en ringe udgave af Gud.
Jeg er ikke din dukke. Du kan ikke styre mig.
"Min vilje svandt, men jeg fortsatte.
-"Det var nu." -Du og dine historier er ingenting.
"Den sidste modstander."
-Det er figurerne, der lever. -"Sidste duel..."
Ingen vil huske dine smarte plot...
"...kom mod mig, som en kugle i maven."
-...men de vil huske Clyde Umney. -"Den sidste søvn."
Det er korrekt.
Få alting til at stoppe, så du kan gøre, som du vil.
Det ville Clyde Umney aldrig gøre. Han ville kalde det kujonagtigt.
Lad mig leve.
Dette er mit liv.
For sent.
Mit navn står på vinduerne.
Jeg har altid villet være privatdetektiv, siden jeg var lille...
og leve i en verden, jeg kunne forstå...
hvor små, søde drenge ikke drukner...
hvor mænd og koner ikke stopper med at elske hinanden.
Det sted findes her.
Mit sted, min tid, Los Angeles, 1938.
Og den privatdetektiv er mig.
-Er det enden for Clyde Umney? -Jeg ved ikke helt, hvad der skal ske.
Luk øjnene. Jeg gør det hurtigt.
Jeg håber ikke, det gør ondt, min ven.
Du er da ligeglad, din arrogante nar.
"Og så forlod jeg byen...
"og hvor jeg endte...
"det er vist min egen sag. Synes du ikke?
"Slut."
-Sam. -Jeg er Clyde Umney.
Sam, hvad har du lavet?
Har du fået skæg, mens jeg vasker gulv?
Jeg er Clyde Umney, fru Landry, fra 1938.
Det er ikke Halloween endnu, skat.
Må jeg komme ind? Poolen er kold.
Hvad havde du forventet? Ingen har brugt den i månedsvis.
Det vil ingen vel efter jeres søns død.
Danny. Han var seks år gammel.
Sam fortalte mig det hele, og jeg er ked af det.
Det var et tragisk uheld...
og du behøver ikke bebrejde dig selv.
Hvornår har du talt med Sam?
Da han kom ind på mit kontor og stjal mit liv.
Så det her er altså forestillingernes hus.
Sam var vild med forestillinger.
Ja, jeg kan forestille mig ham i cementsko på bunden af en sø.
Sam talte om dette.
Han kaldte det den store omskrivning.
Han ville skrive dig ud af din verden og skrive ham selv ind i den.
Jeg troede, det var endnu en af hans dagdrømme.
Men...
Vent, du er...
Du er ægte nok.
Vi byttede liv. Det må være det, der er sket.
Hvordan var det?
Der var en masse grønt lys, og så...
Jeg tror, jeg kom igennem maskinen, ligesom et nøglehul mellem to verdener.
Men det føles okay.
Den tingest er sort magi.
På en god dag.
Betyder det, at Sam er væk?
Han har nok smækket fødderne op på mit skrivebord...
svindler mine klienter og jagter min pige.
Men hun er død.
Han har nok bragt hende tilbage, den egoistiske skid.
-Vil du have en drink? -Det bør du vide.
Øjeblik.
Du er sjovere i levende live. l romanerne er du meget grum.
Mord er grumt, fru Landry.
Hvad fanden gør vi nu?
Tja...
du er en hårdkogt detektiv, og jeg er en kvinde.
Vi kunne finde en ensom, godtroende type...
og skyde ham for forsikringspengenes skyld.
Ironi. Det havde du ikke i din verden.
Mener du at tale hovent for at lyde smart?
Jo...
det havde vi.
Sam Landry, privatdetektiv.
Det er Sam Landry.
Ring.
Det er Landry.
Skat, jeg har bedt dig om ikke at ringe til mig på arbejdet.
Det skal nok blive godt.
-Det er pænt af dig, fru Landry. -Du skal føle dig hjemme.
Hør...
-ved du, hvordan maskinen virker? -Ikke hvis du kalder mig fru Landry.
Det kan ikke være sværere end at flyve.
Som du gjorde i Wings of Deceit.
Det var ikke Sams bedste.
Han havde lidt succes, og så blev han fed og doven.
Hører du efter, fru Landry? Din mand tog sig af dig.
Han ønskede ikke, du skulle lide, fordi drengen døde.
Det er derfor, jeg er her, og alt er forkludret.
Og jeg må tilbage.
Det kan du ikke. Sådan skrev Sam det ikke.
-Til helvede med ham. -Sam havde ret.
At være sammen med dig har en positiv effekt.
-Er det rigtigt? -Ja.
Jeg kalder det helvede.
Frosne retter, der tilberedes i bokse...
gummisko, der ligner Frankensteins sko...
musik, der lyder som krager, der dampes levende i en trykkedel.
Der er meget at rette op på i denne verden.
Sushi, opringningsidentifikation...
egyptiske bomuldslagner med 300 tråde, der fås fra et katalog.
Vent lidt.
Tag mig, Clyde. Jeg er en billig tøs.
Jeg ved, hvem du er. Du er Cora Papadakis.
Tøsen fra Requiem for a Lady.
Sam stjal det navn fra en mand ved navn James M. Cain.
Han var en gemen, lille tyv.
-Du er intet værd. Du er en bums. -Åh gud.
Slap af, gider du? Vi er gifte folk.
Hvis du og min mand er samme person...
så er vi teknisk set gift.
Ardis McGill skulle være min eneste kærlighed.
Men vi behøver ikke spille efter hans regler, Clyde.
Vi kan skrive vores egen historie.
Lad os køre til Mexico, skat.
Bare dig og mig og vejen.
Lad os lave et barn.
Jeg ved, det vil komme til...
at ligne dig.
Hvornår har du åbnet en butik, detektiv Landry?
For et par kapitler siden.
Javel.
Hvad så?
Mistænker du konen for at være utro?
-Hej, hr. Landry. -Candy?
Nej, tak.
Jeg er her for at rense poolen.
Så det er, hvad man kalder det nu til dags.
Ja.
Du ser godt ud.
-Hvordan går det med skriveriet? -Fint nok.
Jeg er hjemme, skat.
-Bang, bang! -Nej!
-Nej... -Du må hellere løbe.
Jeg har en stor pistol, og nu kommer jeg efter dig.
Skyd ikke. Jeg vil gøre hvad som helst.
Danny er på bunden af poolen!
Danny er på bunden af...
Sam ! Sam, nej!
Mor.
Skyd ikke. Jeg vil gøre hvad som helst.
Forsvind!
Lad min søn være!
Din klamme, ynkelige...
-Rolig nu. -...udbrændte skilsmissedetektiv...
-med dårlig ånde. -Rolig.
Slap af, fru Landry.
-Jeg vil have Sam og Danny. -Tag dig sammen, fru Landry.
Jeg troede, vi kunne starte forfra.
Jeg troede, vi kunne få et barn, og at det ville ligne...
Nej.
Jeg har købt tøj.
Jeg ville overraske dig med en ny bryllupsrejse...
eller den første, men...
Du er sammen med hende!
Det ændrer sig aldrig, fru Landry. Jeg er den, jeg er. Sådan er det skrevet.
Nej. Sam ændrede slutningen.
Sam troede, han var Gud, men han glemte én ting.
Karakter er skæbnebestemt.
Clyde Umney ændrer sig aldrig.
Hvis det hjælper, så vil jeg heller ikke være her...
i denne jammerlige verden...
med sygdom og meningsløs vold.
Gå din vej.
Tag tilbage til, hvor du kom fra.
Med det samme, fru Landry.
Men Gud efterlod ikke retningsanvisninger.
Det ved jeg, hun er.
-Hvordan ved du det? -Jeg så dem sammen.
Du så dem sammen.
Det var sådan, du regnede det ud.
Ja. I redskabsskuret.
Hvad, om jeg må spørge...
Selvfølgelig må du det. Du spørger ham jo.
Hvad lavede de i redskabsskuret?
Er det nødvendigt at fortælle alle detaljerne?
Det er derfor, det hedder "privat" detektiv, hr. Woolrich.
Den var god.
-Sygeplejerske. -Der.
Hans pupiller er stivnede og udvidede.
-Lad os flytte ham. -Ja, doktor.
En, to...
Vi mister ham.
-Nej. -Detektiv Landry.
Nej. Nej.
-Hvad i al verden? -Nej.
Hvad har jeg gjort?
Hvad har jeg ikke gjort?
"Ardis McGill var en fantastisk tøs.
"Jeg mener virkelig fantastisk...
"på den måde, at man aldrig har mødt en som hende."
Tag mig tilbage gennem spejlet.
Nu!
Skat, det er virkelig dårligt.
-Okay, det er ikke perfekt. -Det stinker.
-Men hvem siger, du ikke kan lære det. -Gud.
Der er kun én måde.
Man kan ikke blot skrive ordene. Man skal være forfatter.
Hvad er det?
En forfatter er opmærksom på verdens elendighed.
Det sagde Hemingway.
Hvordan vidste jeg det? Det gjorde jeg ikke.
Det var Sam. Sam er den rigtige forfatter.
Jeg er bare mig.
Glem det, skat.
Nej. Jeg må udnytte situationen.
Har du læst det, Sam? Jeg kommer efter dig.
Jeg har fundet vejen ind.
Jeg kan se dig, men jeg tror ikke, du kan se mig...
før jeg klemmer hænderne sammen om din hals.
Vi ses, kammerat.
Danish